![Az Európia Bizottság megfenyegette Elon Muskot](https://zoe.mediaworks.hu/public/uploaded_pictures/17497357_auto_resized.jpg?ver1)
Szalma Annamária, a Volvox énekesnője egy igazán sokrétű fiatal. Hogy a jövőben is énekesnő marad, vagy a Nemzetközi tanulmányokon szerzett diplomájával helyezkedik el a nagyvilágban még kérdéses, de azt már tudja, hogy a zene mindig az élete része marad.
– Az éneklés mellett, foglalkozol még mással is?
– A Szegedi Tudományegyetem Jogi karán Nemzetközi tanulmányok szakon idén télen végzek. A suli mellett sosem volt egyszerű összehozni az éneklést és a tanulást, de most hogy már ebből kicsit felszabadultam, könnyebben tudok eljárni hétköznap is fellépni, nem csak a hétvégéken.
– A jogi diplomáddal szeretnél a jövőben munkát szerezni, vagy inkább énekesnő maradnál?
– Most, hogy már lehetőségem van rá, hogy a zenei pályámat fejlesszem, inkább arra koncentrálok. Jelenleg az énekléssel képzelem el a jövőmet, de az sem elképzelhetetlen, hogy a későbbiekben a nemzetközi tanulmányokkal kapcsolatosan helyezkedek el valahol. Voltam Strasbourgban is az Európai Parlamentben egy pár napos diákparlamenti gyűlésen, és nagyon tetszett az a világ. Mégis elengedhetetlennek érzem, hogy az éneklés az éneklés mindennapjaim része legyen.
– Az eddigi énekesi pályafutásod alatt voltak már problémáid a közönséggel?
– Voltak már incidensek, de mindig igyekszem diszkréten kezelni az ilyen helyzeteket. Persze természetesen a fiúk is segítenek nekem. A bátyám és apukám is a zenekarban játszik, de a banda többi tagja is mindig ott áll mellettem.
– Akkor ez nálatok egy családi vállalkozás.
– Igen, ez tényleg így van. Én pedig már elég korán bekerültem ebbe a zenekarba. Az első koncertem a Jatéban volt. Nézték is a kidobók, hogy ez a kislány mit keres itt. Még ki is nevettek, hogy egy kislány ment oda énekelni, de mikor meghallottak, egyből megváltozott a véleményük. Akkor még félelmetes volt az éjszakai élet, de mikor másnap mentem a suliba, az osztálytársaim mind megrohamoztak a kérdéseikkel. Ugye olyan fiatalon felnőtt buliba még egyikük se volt, ezért az egy különleges élmény volt.
– A Sándorfalvi könnyűzenei tábornak van egy egyértelmű üzenete, ami ugye, hogy már egész fiatal korban megszerettetik a gyerekekkel a zenét. Te mit gondolsz erről?
– Rendkívül fontosnak tartom, hogy a gyerekek már minél fiatalabb korban halljanak könnyűzenét és popzenét. Én azon is szeretnék majd dolgozni, hogy az általános iskolákban ne csak népdalokat és klasszikus zenét lehessen a gyerekeknek tanulni, hanem könnyű és popzenét is. A rádióban ugye leginkább csak ezeket lehet hallani, és nem ártana nekik, ha tudnák, hogy mit is hallgatnak.
– Mik a tanácsaid azoknak, akik szintén énekléssel szeretnének foglalkozni?
– Az mindegy, hogy mikor kezdi el ezt az ember, a lényeg, hogy legyen egy belső késztetése arra, hogy valamit adjon az embereknek. Egy érzést, legyen az jó vagy rossz, de át kell adni a közönségnek. Fontos, hogy megtudják nevettetni, vagy buliztatni a közönséget, de az is, hogy néha egy könnycsepp kicsorduljon a zenét hallgató szeméből. Ezt csak szívvel lélekkel, és természetesen alázattal szabad csinálni.
Portfóliónk minőségi tartalmat jelent minden olvasó számára. Egyedülálló elérést, országos lefedettséget és változatos megjelenési lehetőséget biztosít. Folyamatosan keressük az új irányokat és fejlődési lehetőségeket. Ez jövőnk záloga.