![Megkéselték Lamine Yamal édesapját egy parkolóban](https://zoe.mediaworks.hu/public/uploaded_pictures/17497446_auto_resized.jpg?ver1)
Félreértés ne essék, én nagyra tartom az Index nevű internetes hírportált. Ez most nem egy Pulibolha támadása a legöregebb, legnagyobb elefánt ellen, nem, dehogyis. Csak Panzer kolléga – miután lejátszotta makett-asztalán a partraszállást – ajánlotta figyelmembe
Tóta W. Árpád „kurvára nemzeti oldal”
című bejegyzését. Én meg úgy döntöttem megugatom egy kicsit azt az elefántot.
Miért is? Egyrészt, mert ugatni még szabad, másrészt, mert egy s mást illenék tisztázni, miszerint a nagy fikaoldal, egyik legtehetségesebb, legügyesebb fikázójának hol s miért fals a klaviatúra kattogása. Nos, első körben azt fejtegeti a blogger, hogy a nemzeti oldal miként lett az, ami, és a Fidesz hogyan sajátította ki magának e kifejezést. Ami ugyebár ökörség, mert a magyar nemzet mi vagyunk, és az „aki magyar velünk tart”-szöveg hülyeség; továbbá az sem állja meg a helyét, hogy a „magyar ember így gondolkodik”, mert a nemzetiek nemcsak egy párt szimpatizánsai. Bizony a magyar ember tízmillióképpen gondolkodik, másként a fuvaros, a magánorvos, a meleg, vagy épp a zsidó, cigány, az ő egyéni problémáikra a magyarság önmagában nem ad választ – érvel Tóta W. Az írás a „fekete, mint a néger segge lyuka”-féle dumákkal ölelkezve, egy bazinagy kurvakanyar jobbra. Épp az eszméktől prostituáltakat fikázza, kivezetve az egész írást a Jobbikra, amely most már a legeslegnemzetibb, „mint állat”. Ők, holdudvarukkal együtt „momomániásan” azok, akik bebizonyították, hogy „lehetsz egyszerre nagyon magyar, és közveszélyesen hülye”. Respect – mondaná egy kedves barátom, akinek az Index minden reggel kezdőlapként tekint ásítás közben torkába. Aztán még ő is érezné, hogy bizony ez egy kurvakanyar, Mad Max-kör, farkát nyaldosó feketére égett gumikígyó. Mert a nemzeti oldal meghatározása, lehet, valóban szerencsétlen, a nemzetizés avítt, ciki bizonyos körökben, üres lufi, téveszme. Tóta W. Árpádnak mindenképp. Pedig érdemes különválasztani a magyarságtudatnak azt a fokát, amit ha az egyén elér, megél, akkor bizonyos problémákra megoldást talál, a szélsőségessé dagadt zsidózós, „zsideszezős” őrültekétől. Ha belátom, megértem például, hogy magyar terméket, főleg élelmiszert, többek között azért is érdemes vásárolni (amellett, hogy a piacon vett paradicsomnak van például íze), mert így megtisztelem, segítem honfitársam boldogulását, aki a földeken kapált, izzadt, s imádkozott, ha jött a jég. Akinek ez az élete, s az én forintjaim az ő életén bizony segítenek, talán egy félcseppnyi sós kínt letörölnek a homlokáról. Ezt takarhatná a nemzeti gondolkodás, vagy mifene, mindenesetre olyan valami, ami felelősséget érez ebben a kurva országban élő, a boldogulásért szintén izzadva, erőn felül dolgozókért. És nem fekszik le vakon vagy divatból mindenféle eszméknek, mint valami prostituált.
Portfóliónk minőségi tartalmat jelent minden olvasó számára. Egyedülálló elérést, országos lefedettséget és változatos megjelenési lehetőséget biztosít. Folyamatosan keressük az új irányokat és fejlődési lehetőségeket. Ez jövőnk záloga.