![Egy sámánhoz ment hozzá a norvég hercegnő](https://zoe.mediaworks.hu/public/uploaded_pictures/17544054_auto_resized.jpg?ver1)
125 éve született Fitz József, könyvtáros, nyomdászattörténész, az irodalomtudományok kandidátusa, a két világháború közötti hazai könyvtárügy és a magyar könyvtörténetírás kiemelkedő alakja – a Somogyi-könyvtár emléktárlattal tisztelet Fitz József előtt.
Fitz József
1888. március 21-én született Oravicabányán (Krassó-Szörény megye, ma Románia). 1906-ban érettségizett a temesvári piarista gimnáziumban, majd 1906 és 1913 között egyetemi tanulmányokat folytatott Budapesten, Münchenben, Párizsban és Lausanne-ban, 1913-ban doktorált. A budapesti Egyetemi Könyvtár gyakornokaként kezdett dolgozni, majd négyéves katonai szolgálat után visszatért oda, ahol rövidesen kinevezték a Kézirattár vezetőjének. 1923-ban megválasztották a Magyar Bibliophil Társaság titkárának. 1930-tól már a pécsi Egyetemi Könyvtár igazgatója, 1934-ben pedig kinevezték az Országos Széchényi Könyvtár igazgatójának, 1935-től főigazgatójának (1945-ig töltötte be a posztot), ugyanebben az évben a megalakuló Magyar Könyvtárosok és Levéltárosok Egyesülete első elnöke. 1946-ban nyugdíjba vonul, az Országos Könyvtári Központ tudományos munkatársaként tevékenykedik, majd könyvtárosként dolgozott a TIT-nél, 1955-től az ELTE Könyvtártudományi Tanszékének megbízott oktatója. 1964. szeptember 12-én hunyt el Budapesten. Könyv-, könyvtár- és nyomdászat-történeti munkássága mellett novellákat is írt.
A budapesti Egyetemi Könyvtár Kézirattárának vezetőjeként az ősnyomtatványok meghatározását és katalogizálását is végezte. Rövid idő múlva az ősnyomtatvány-kutatás külföldön is elismert magyar szakértőjeként vált ismertté. A nemzetközi ősnyomtatvány-kutatás központja Berlinben volt, itt készült a Gesamtkatalog der Wiegendrucke. Fitz 1925-ben érkezett Berlinbe, ahol a nemzetközi ősnyomtatvány-kutató bizottság központjában a Gesamtkatalog der Wiegendrucke szerkesztőségében dolgozott. Munkájára hazatérése után is számot tartottak, a szerkesztőség magyar referenseként rendszeresen tájékoztatást adott a hazai ősnyomtatványokról és a kutatásukról.
Pécsett a helyi egyetemi könyvtárat négy év alatt a korabeli legjobb könyvtárak sorába emelte, többek közt az olvasószolgálatban a szabadpolcos kézikönyvtárral, a feldolgozó munkában a kézírásról a cédula-sokszorosításra való áttéréssel és különféle katalógusok (betűrendes katalógus, helyrajzi katalógus, tárgyszókatalógus stb.) felállításával teremtette meg a könyvtári rend és a korszerű munka feltételeit.
Pécsi eredményei alapján nevezték ki 1934-ben az Országos Széchényi Könyvtár igazgatójává (1935 júliusától főigazgató). Igazgatósága alatt olyan reformokat hajtottak végre, amelyek korszerűsítették a könyvtár munkáját. A leglényegesebb könyvtári feladatok – a szerzeményezés, a feldolgozás és az olvasószolgálat átszervezésével kezdte meg reformjait. Megvalósította a katalógusrendszer korszerűsítését is. Ennek technikai alapjául a korlátlan cédula-sokszorosítást lehetővé tevő adréma készülék szolgált. Létrehozta a Bibliográfiai osztályt. Felállította a Referensz osztályt is, amely a könyvtárhoz fordulóknak adott felvilágosítást és nyújtott segítséget kérdéseikhez. 1935-ben létrehozta az aprónyomtatvány-tárat, 1939-ben a térképtárat mint önálló különgyűjteményt. Nevéhez fűződik a Nemzeti Bibliográfia újjászervezése. Kiadta az időszaki sajtó, valamint a térképek, zeneművek évi könyvészetét is. Tervezte ciklusbibliográfiák, külföldi hungarikumok, szakterületek bibliográfiáinak összeállítását is. Ezeket az elgondolásokat a háború közbejötte miatt már nem sikerült megvalósítania. Igazgatóságának végén a második világháború miatt arra kényszerült, hogy munkatársaival a kéziratokat, ősnyomtatványokat, kódexeket, a régi könyveket biztos helyre menekítse. A felbecsülhetetlen értékek biztonságba helyezése mellett védte munkatársait is. Nemcsak a munkatársaiért tett meg minden tőle telhetőt, hanem a tragikus sorsú költőért, Radnóti Miklósért is.
1988-ban a Művelődési Minisztérium és a Magyar Könyvtárosok Egyesülete Fitz József emlékére díjat alapított, melyet először 1989-ben adtak át. A Fitz-díjat olyan könyv kaphatja meg, amely az előző évben Magyarországon jelent meg, könyvészetileg és esztétikai megjelenésében magas színvonalú, tartalmában értékes. A könyvtárakban legnagyobb sikert aratott, legértékesebbnek, legszebbnek tartott műveknek ítélik oda a díjat a könyvtárosok javaslata alapján. Műfaji megkötöttség nincs. Az alapítás óta több mint száz kötet érdemelte ki az elismerést. A Somogyi-könyvtár emléktárlata április 10-ig tekinthető meg a bibliotéka aulájában, a kiállítás rendezője
Kórász Mária
könyvtáros.
Portfóliónk minőségi tartalmat jelent minden olvasó számára. Egyedülálló elérést, országos lefedettséget és változatos megjelenési lehetőséget biztosít. Folyamatosan keressük az új irányokat és fejlődési lehetőségeket. Ez jövőnk záloga.